Forgácsolt polimer alkatrészek gyártási és termékváltási idejének optimalizálása - Farkas János
A dolgozat célja - valós ipari adatokat, valamint tapasztalatot felhasználva-, hogy a műanyagok forgácsolása során felmerülő gondokra megoldást találjon a folyamat ismeretének kibővítésével. Egy előzetes kutatás során a leggyakrabban előforduló problémák derültek ki, amik a forgácsoló erőhöz, a felületi érdességhez, a szerszámkopáshoz, és a nem megfelelő hőkezeléshez köthetők. A forgácsolás, azon belül az esztergálás elméleti hátterének bemutatásán kívül a témához kapcsolódó szakirodalmak elemzése alkotja a második fejezetet. Ezt követi a felhasznált eszközök, módszerek és anyagok bemutatása. A forgácsolóerő méréséhez alkalmazott háromirányú piezoelektromos erőmérő szenzort az irodalomkutatás alapján gyakran alkalmazzák a kutatások során. A tapintásos felületi érdesség mérés az iparban elterjedt, gyakran alkalmazott módszer. Cél az iparihoz nagyon hasonló körülmények megteremtése, ez indokolta a termelésben is használt eszterga megmunkáló központ, és gyártásban is használt szerszámok alkalmazását. A felhasznált anyagok alapvetően jellemzőek a műanyagforgácsoló iparra, ezen kívül még több különleges műszaki műanyag kerül felhasználásra. A mérési eredményeinek kiértékelése a forgácsolási paraméterek (előtolás, forgácsoló sebesség, fogásvétel), a szerszámozási paraméterek (csúcsrádiusz, élelhelyezési szög, lapkagyártmány), a hűtőközeg és a kopás hatását mutatja be a felületi érdességre, és a forgácsolóerőre, grafikonok segítségével. A felületi érdesség a Bauer-formula műanyagokra optimált alakjával nagyobb pontossággal határozható meg, a forgácsolóerő kiszámításához pedig fajlagos forgácsolóerő határozható meg. A dolgozat ezen kívül foglalkozik a kopás hatásaival, és megjelenési módjaival. A hőkezeléshez kapcsolódó mérések eredményei a termék falvastagságának, valamint a fűtési és hűtési sebességnek a hatását mutatják be a termék felületének és legbelső pontjának hőmérséklet-különbségére.