JÖVEDELMEZŐSÉGI MUTATÓK ALKALMAZÁSA ÉS ALKALMAZHATÓSÁGA A SZOKÁSOS PIACI ÁR MEGHATÁROZÁSA SORÁN SZABÁLYOZOTT MÓDSZER ALAPJÁN - Tóth Rita (2021)
A dolgozat témájaként a szokásos piaci ár meghatározásnak egy speciális módszertanának vizsgálatát választottam. A dolgozat első részében, a szokásos piaci árhoz tartozó fogalmakat fejtem ki, mint a kapcsolt vállalkozás fogalma, a szokásos piaci ár elve, vizsgálati módszerei. Az általam vizsgált módszer a jövedelmezőségi vizsgálat, melynek lényege, hogy nyilvános számviteli beszámolók alapján végzünk összehasonlító elemzéseket. A jövedelmezőségi mutatók alkalmazása a szokásos piaci ár meghatározásának egyik speciális módszere, mely esetében mindig kérdéses az adatbázis használat, és hogy milyen mintahalmazt generáljunk, mely reprezentatív mintának számítson a későbbi elemzés során. Tekintettel arra, hogy a számviteli beszámolók alapján történik a vállalkozások összehasonlítása, a dolgozatban ezt követően nemzetközi és nemzeti szinten készítettem egy kitekintést, hogy a különböző országok esetében tapasztalható-e eltérés a számviteli szabályozások között. Arra a következtetésre jutottam, hogy mind nemzetközi mind nemzeti szinten a számviteli szabályok nem egységesek, sőt még nemzeti szinten is tapasztalhatók eltérések. Nemzeti szinten ezt követően megvizsgáltam, illetve levezettem, hogy az összes gazdálkodónak megközelítőleg 11%-a rendelkezik nyilvánosan lekérdezhető adatokkal. A dolgozatom témája egy reprezentatív mintának a kiválasztására irányul, mely során külön figyelmet fordítok annak elemzésére, hogy az összehasonlító minta összeállítása során a tevékenység mellett milyen paramétereket, feltételeket szükséges vagy esetleg érdemes vizsgálni. Ilyen feltétel például, hogy a vállalkozás mérete és a vállalkozás jövedelmezősége illetve a területi elhelyezkedése és a vállalkozás jövedelmezősége közt van-e összefüggés, azaz a minta megalkotása során tekintettel kell-e rá lenni? A dolgozat során élelmiszer kiskereskedelmi egységeket üzemetető vállalkozásokat elemeztem. Az összehasonlító minta leválogatását területi alapon, és árbevétel alapon is csoportosítottam, és elemeztem. Tekintettel arra, hogy a három területi alapon történő mintavétel alapján minimális eltérést tapasztaltam, megállapítottam, hogy országos viszonylatban a budapesti mintavétel reprezentatív mintának tekinthető. Abban az esetben, ha a budapesti vállalkozások országos szinten reprezentatív mintának tekinthetők, egyértelműen megállapítható, hogy az árbevétel szerinti szűkítés a megfelelő mintavétel esetében egy kulcsfontosságú tényező.