Az óvodai labdás gyakorlatok és játékok jelentősége a koordinációs képességek fejlesztésében - Szabó Dóra (2021)
A gyermekek mozgásfejlődésében egy szenzitív időszak az óvodáskor. Testi fejlettségük és motoros teljesítményük is változásokon megy keresztül, amelyet csak optimális fejlesztéssel tehetünk életkoruknak megfelelővé. A labda az egyik legegyszerűbb, legolcsóbb és legfejlesztőbb eszköz, melynek nagy fontosságot kell nyilvánítanunk. A gyermekek izmainak erősítése, figyelmük és koncentrációjuk növelése mellett, nagyban elősegíti koordinációs képességeik fejlesztését is. Sokrétű fejlesztő tulajdonságán túl, sokszínű gyakorlatokkal és játékokkal színesíti és feldobja a mozgás szervezeti kereteit, ezen túl pedig kézzel, lábbal, párban, csapatban és egyénileg is tevékenykedhetnek vele gyermekek az óvodában. Egy labdás foglalkozás megszervezése és tervezése komplex feladat, ennek megvalósítása az óvodapedagógus kezében van, aki kreatív ötlettárával és megfelelő tudással vidám hangulatú fejlesztést alakíthat ki. A labda erre tökéletesen alkalmas, hiszen rengeteg meglévő labdagyakorlat és játék nyújt segítséget a fejlesztéshez, a gyermekek életkori sajátosságaihoz igazodva. Ahhoz, hogy a gyermekek megszeressék és ne félelemmel forduljanak az eszközhöz rendszeres labdázás és rengeteg pozitív élmény szükséges. Valóban ilyen sokszínű fejlesztő eszköz a labda? Erre a kérdésre keresem szakdolgozatomban a választ, emellett vizsgálom az óvodai labdás foglalkozások felépítését, fejlesztő hatását és hatékonyságát. Kutatási célom a labdajátékok és gyakorlatok fontosságának, szerepének és hasznosságának feltárása a magyar óvodás gyermekek mozgástanulásában, motoros képességeik fejlesztésében. Szeretném bebizonyítani, hogy a labdának egy állandó eszköznek kell lennie minden magyar óvodában, mert a gyermekek nagyfokú mozgásigényét képes kielégíteni egy kellően megválasztott labdás gyakorlat vagy játék, emellett a szabadban végezhető mozgástevékenység során is kiválóan alkalmazható. Jelentősége pedig nem csak a mozgásfejlesztésben, hanem a gyermek személyiségében is megmutatkozik. Amellett, hogy egy népszerű fejlesztő eszköz, feltételeztem, hogy időhiányra hivatkozva sok óvodapedagógus nem használja ki kellőképpen fejlesztő hatását az óvodában. Hipotézisem nem bizonyosodott be, de a probléma adott maradt, ugyanis több tervezés, szervezés hiánya okozza a labda háttérbe szorulását, amiből következik az is, hogy a kérdezett óvodapedagógusok kevesebb mint felének csoportjaiban fordul elő minden héten az eszköz. Ezzel szemben számos hipotézisem bizonyosságot nyert, a labda nagy teret és figyelmet érdemel, kevés azon gyermekek száma, aki nem kedveli az eszközt, illetve a labda befolyásoló tényező a gyermekek személyiség jegyeinek változásaiban. Írásbeli kérdőívem mellett két különböző településen kettő labdás foglalkozást figyelhettem meg óvodai csoportokban, amellyel növeltem kutatásom eredményességét és feltárhattam a labdajátékok és gyakorlatok fontosságát a gyermekek koordinációs képességeinek fejlesztésében.