SZALUTOGENEZIS- A JÖVŐ ÚTJA A MENTORÁLÁSBAN? A SZALUTOGENEZIS KAPCSOLATA A MENTORSÁGGAL A KÖZÉPISKOLAI GYAKORLATBAN - Végh-Szoják Mónika (2021)
Gyakorló pedagógusként naponta szembesülök azzal, hogy a középiskolai korosztályt megdöbbentően nagyfokú érdektelenség és közöny jellemzi iskolai teljesítményükkel, saját jövőjükkel, az őket körülvevő világ eseményeivel, valamint saját egészségükkel szemben is. Az élet értelmességébe, külső és belső történéseik érthetőségébe és kezelhetőségébe vetett hitük, koherencia-érzetük színvonala alacsony. Ezzel összefüggésben egészségmagatartásuk sem megfelelő: keveset sportolnak, egészségtelen ételeket és italokat fogyasztanak, sok közöttük a rendszeresen dohányzó, vagy alkoholt fogyasztó fiatal. Gyakorta érzik magukat elveszettnek és tanácstalannak a gyermek- és felnőttkor közötti átmenet szakaszában, nem áll mögöttük stabil családi háttér, nem áll rendelkezésükre olyan támogató felnőtt kapcsolat, amely segítené őket az életben való eligazodásban. Ezen problémák megoldási lehetőségeként merült fel bennem a szalutogenezis és a mentorálás összekapcsolása. Segíthetné-e fiataljainkat a mentorálás abban, hogy megerősítsék az élet értelmességébe való hitüket, javítsák az életben való eligazodásukhoz szükséges képességeiket annak érdekében, hogy legyen hitük és erejük tenni saját egészségükért? Leendő mentorként arra szerettem volna választ kapni, hogy a mentorálás eszköztára és módszerei sikeresen alkalmazhatóak-e a koherenciaérzet erősítésére a serdülőknél.