Az élőszavas mesélés, mint az emberi megismerés és önismeret eszköze - Albert Zsuzsánna (2020)
„A mese ugyanarra keresi a választ, mint a legtöbb filozófiai-vallási rendszer: Miért vagyok a világon? Mi az élet, és mi a halál? Hogyan lehetek boldog? Miért van annyi szenvedés a világban, és megszüntethető-e? Hogyan találhatom meg azt az egyensúlyt, ami elveszett? Helyreállítható-e valamiféle paradicsomi állapot, valamiféle rend? Mi közöm van az Éghez és az égiekhez? Mi közöm van a körülöttem élőkhöz? Vagyis végső soron: hogyan lehet kapcsolódni a látható és láthatatlan világokhoz?” (Boldizsár, 2019, 64. o.) Belső hívásképp indultam el szakmailag a népmesével való foglalkozás útján 2015-ben, majd így tartottam elengedhetetlennek önismereti utamon óvodapedagógiát is tanulni, tanítói és tanári hivatásom mellett. Minden korosztály esetében fontosnak tartom az élőszavas mesélést az önismereti fejlődésben. Kora gyerekkoromtól meghatározó kapcsolatom van a népmese hagyományunkkal, amelyet dolgozatomban bemutatok. Meggyőződésem, hogy a mai világban talán még nagyobb szükség van a lelki táplálékra, az elcsendesedésre, amelyet a mese hatékonyan biztosít, ezért kiemelt szerepe van annak az óvodában. A meseterápiás módszerek alkalmazása elengedhetetlen fontosságú az óvodában is. Dolgozatom első részében szakemberek elméletét és kidolgozott módszereit mutatom be az emberi megismerés és önismeret, valamint saját önismereti utam tükrében. A dolgozat második, a kutatást feldolgozó részében bemutatom a jelenlegi óvodai környezetben alkalmazott Metamorphoses Meseterápia gyakorlatát, hatékonyságát, eredményességét, a felmerülő nehézségeket a Metamorphoses meseterapeutákkal készített kérdőívek tükrében, valamint saját mesemondási tapasztalataimat. A tíz Metamorphoses meseterapeutával készített részletes kérdőívek eredményeit mutatom be, amelyet azzal a céllal végeztem el, hogy megvizsgáljam óvodai környezetben a módszerhez szükséges személyi, szakmai jellemzőiket, a módszertani eszközrendszert, az intézményi hátteret, valamint, hogy feltárjam a meseterápia hatékonyságának, eredményességének okait és a felmerülő nehézségeket, problémákat. A kérdőívek feldolgozása közben megerősítéseket, igazolásokat kaptam arról, ami saját mesemondási és mesével való foglalkozásaimnak tapasztalatai során is megfogalmazódott bennem miszerint: a mesével való nevelésben ott rejlik sok fejlesztési lehetőség, komplex személyiségfejlesztő eszköz, az önismeret és az emberi megismerés kitűnő eszköze, úgymond nagy kincs, amelynek igazi fénypontja az élőszavas mesemondás. Egy önismereti életszakasz záróakkordja ez a dolgozat, mely tükrözi, hogy: "Jól csak a szívével lát az ember. Ami igazán lényeges, az a szemnek láthatatlan." - Antoine de Saint-Exupéry