A sajátos nevelési igényű gyermekek integrált nevelésének helyzete az óvodában - Rákos Tímea (2020)
Hazánkban a sajátos nevelési igényű gyermekek társadalmi integrációja a mai köznevelés egyik legfontosabb megoldandó feladatai közé tartozik. A téma feldolgozáskor három hipotézist állítottam fel, amelyek szerint egyrészt a sajátos nevelési igényű gyermekek fejlesztését az integrált intézmények hatékonyan tudják ellátni, másrészt a fejlesztésben résztvevő pedagógusok ismerik ezen gyermekek fejlesztési igényeit, harmadrészt az ehhez szükséges személyi és tárgyi segítséget megkapják. Dolgozatomban bemutatni kívántam az integrációnak az elméleti hátterét, illetve gyakorlati megvalósulását a magyarországi óvodákban. Szakdolgozatom első felében bemutattam a sajátos nevelési igényű gyermekek helyzetét az Európai Unióban, valamint az integrált nevelés törvényi vonatkozásait. Ismertettem a sajátos nevelési igényű gyermekek fogalmi meghatározását, a szegregált és integrált nevelés közti különbségeket, az integráció különböző típusait. Dolgozatom második felében kérdőíves felmérésem segítségével kutattam és mutattam be az integrált nevelés gyakorlati megvalósulását. A primer kutatásom során a hipotéziseim csak részben igazolódtak be. Az eredményeim azt mutatták, hogy az óvodapedagógusok úgy érzik, hogy nem minden óvodában adottak a megfelelő tárgyi eszközök az integrált nevelés megvalósítására, nem mindenhol kapják meg a kellő szakmai támogatást. Utóbbiból is következik az az eredményem, amely szerint nem minden óvodapedagógus érzi magát megfelelően felkészültnek sajátos nevelési igényű gyermekek nevelésére. Ezek maguk után vonják, hogy Magyarországon az integrált intézményekben még további fejlesztések szükségesek a hatékonyság növelésére, illetve csökkenteni kell az óvodapedagógusokra nehezedő terheket, amelyek a sajátos nevelési igényű gyermekek miatt pluszban rájuk hárulnak. Erre megoldást jelentene kisebb számú csoportok létrehozása, további szakemberek alkalmazása az intézményekben, illetve módszertani képzések biztosítása. A jövőre nézve pozitív képet fest, hogy összességében az óvodapedagógusok empatikusan állnak az együttneveléshez, továbbá úgy érzik, hogy mind a szülők, mind a gyermekek hasonlóképpen elfogadóak a sajátos nevelési igényű gyermekekkel.