AZ ÉLETMINŐSÉG MINT MINŐSÉGBIZTOSÍTÁSI INDIKÁTOR, A VÉGBÉLDAGANATOS BETEGEK SEBÉSZETI ELLÁTÁSÁNAK DÖNTÉSHOZATALÁBAN - Harisi Revekka (2019)
A colorectalis sebészet terén az utóbbi évtizedekben tapasztalható fejlődés megteremtette a lehetőséget a korábbinál minőségileg magasabb szintű rehabilitációnak, a jobb életminőség biztosításnak. Munkám célja az életminőség alapú sebészeti ellátás átláthatóbbá tétele és a minőségfejlesztés ösztönzése. A végbéldaganatban szenvedő betegek általunk fejlesztett és szerkeztett életminőségi betegségspecifikus kérdőívre (CRCQOL) adott válaszok segítségével, valamint az eredmények statisztikai kiértékelésével és a levont következtetések alapján, bátran mondhatjuk, hogy a végbéldaganat sebészet minőségének értékelésére alkalmas minőségi indikátort fejlesztettünk ki. Indikátorunk segítségével lehetőség nyílik az eltérő sebészeti beavatkozások összehasonlítására és az időbeli változások követésére. Életminőségi kérdőívünk alapján elmondhatjuk, hogy mindkét csoport életminősége csökkent a műtét előtti szinthez viszonyítva, de közel teljes értékű életet tesz még így is lehetővé. A sztómások sztóma-ápolási gondjaival a nem sztómások székelési habitus változása állítható párhuzamba, mint életminőséget meghatározó tényezők. Felmérésünk eredményei nem mutatták a sztómások jelentősen rosszabb életminőségét, sőt néhány kérdés terén az ő helyzetük még kedvezőbbnek is tűnik. A sztómások segítő környezete jelentős tényezőnek tűnik, és amint megtanulják a sztómaápolás technikáját teljes életet élhetnek. A mély rectum csonkolásokat követő széklettartási nehézségek tehetők felelőssé a sztóma nélküli betegek életminőségének romlásáért. Konkluzióként elmondhatjuk, hogy a CRCQOL egy olyan betegség-specifikus életminőség-vizsgáló eszköz, amelyet a colorectalis carcinomában szenvedő betegek részére dolgoztunk ki. Kérdőívünk egy átfogó, egyszerű és eredményességét már 372 betegben bizonyított minőségi indikátor. Segítségével hasonlítottuk össze 132 stomaviselő és 240 nem-stomaviselő betegek életminőségét egy évvel a műtétet követően. Alkalmazásával jól tükrözhetők, a különböző műtéti kezelések eredményeként kialakult páciensek saját betegségi állapotról átélt, szubjektív élményeik, ugyanakkor minőségi indikátorként jelzi a mindennapi működőképességet és a közérzetet is.