Denevérfaunisztikai vizsgálatok a Marcal-völgyben - Horváth Balázs (2019)
A vizes élőhelyeknek magas a diverzitása. A hozzájuk kötődő rovarvilág vonzóvá teszi őket a denevérek számára. A kutatásom során egy kisalföldi, jelentősen szabályozott folyó, a Marcal denevérközösségét mértem fel ultrahangdetektor segítségével. A vizsgálatokat 6 helyszínen végeztem el Mersevát és Kamond között. A detektorozásokat 2019 nyarán, két periódusban vittem véghez. Minden helyszínen kétszer, napnyugtától éjfélig voltam kint. A hangokat kiértékelve összesen 10 denevérfajt és 3 fajcsoportot sikerült kimutatni a Marcal-menti területekről. Az elterjedt denevérek mellett, néhány ritkább faj is előkerült, mint a két fokozottan védett faj: a nyugati piszedenevér (Barbastella barbastellus), mely Nemeskocsnál volt a leggyakoribb és a tavi denevér (Myotis dasycneme) Mersevátról. A fajszám és a diverzitás értéke a nyár folyamán Celldömölknél és Nemeskocsnál volt a legmagasabb. A legnagyobb aktivitást a nemeskocsi és merseváti, tó melletti pontoknál mértem. Az élőhelyi adottságokat megvizsgálva a legmagasabb élőhelydiverzitás Merseváton és Külsővaton volt. A vizes élőhelyek területaránya Nemeskocsnál volt a legnagyobb. Az élőhelyi változók és a denevérközösségek között elvégzett korrelációs vizsgálatok eredményeként sikerült kimutatnom a vizes élőhelyek és a denevérek gyakorisága közötti pozitív kapcsolatot, továbbá a nyugati piszedenevér jelenléte és az őshonos faállományok közötti szoros összefüggést.