A fehér akác (Robinia pseudoacacia) talajképződésre gyakorolt hatása és annak természetvédelmi jelentősége - Mátra Zoltán Soma (2015)
A talajok fejlődése egy összetett folyamat, melyben az éghajlati, domborzati, a földtani paraméterek mellett meghatározóak az ökológiai tényezők. Kutatásunk során magyarországi akácosok termőhellyel szembeni interakcióit vizsgáltuk; képes-e hozzájárulni ez az őshazájában pionír jellegű, nálunk nem őshonos faj a talajfejődéshez, annak szervesanyag-tartalmának növelésével. A különböző szemcsefrakciókhoz kötődő humuszanyagok elkülönítése egy új vizsgálati módszerrel történt a Freiburgi Egyetemen. Az eredmények alátámasztják, hogy az akác organo-minerális komplexek képzésével nyers talajokon is képes előremozdítani a talajszerkezet alakulását és elindítani a talajfejlődést. Bár az állományok alatt jelentős mennyiségű szerves anyag halmozódik fel, annak stabilizálása csak viszonylag hosszabb idő alatt tud végbemenni. A vizsgálatunk tárgyát képező makroelemek vonatkozásában nem tudjuk alátámasztani az akác „termőhelykiélő” jellegét; az állományok leromlását feltehetően egyéb ökológiai paraméterek okozzák. Az akác jó területmegtartó képessége a fafajcserét nyilvánvalóan megnehezíti. Néhány évvel ezelőtt az Európai Parlament megkezdte egy az inváziós fajok károkozása ellen egységesen fellépő rendelet kidolgozását, melyhez kapcsolódóan az Európai Bizottság tiltólistát készít. Felmerült, hogy az akácot, mint természetvédelmi szempontból potenciális veszélyforrást fel kellene venni rá, holott a faj komoly gazdasági jelentőséggel is bír. Jelen dolgozat eredményei hozzájárulnak az akác ökológiai-élőhelyi kapcsolatrendszerének jobb megismeréséhez, így megtalálhatjuk az egyensúlyt a gazdasági szempontok és a természetvédelmi érdekek között.