Összehasonlító denevérfaunisztikai vizsgálatok a Gerecse hegységben - Friesz Patrik (2018)
Dolgozatom célkitűzése a Gerecse hegység denevérfaunájának hangdetektoros felmérése volt. A felmérésekhez három vizes élőhelyet (Koldusszállási-tó, Vértestolnai-tó, Csónakázó-tó); egy nyílt erdei élőhelyet (Halyagos-rét); illetve két, denevérek által lakott barlang (Lengyel-barlang, Denevér-barlang) bejáratánál található erdőállományt választottam. A denevérhangok rögzítéséhez Pettersson D500X típusú ultrahang-detektort használtam. A felvételeket tavasszal, a vonulási időben, valamint a nyáron, a szaporodási időszakban, végeztem. Minden helyszínen alkalmanként 4 óra volt a felmérési idő. A rögzített *.wav formátumú hangfájlok elemzését Adobe Audition 3.0 szoftverrel végeztem. A rögzített echolokációs hangok alapján 12 faj, vagy fajcsoport egyedeit sikerült beazonosítanom: többek között a „veszélyeztetettség közeli” besorolású nyugati piszedenevért (Barbastella barbastellus), az északi irányba terjeszkedő alpesi denevért (Hypsugo savii), valamint az élőhelyvesztés miatt visszaszoruló állományú barna hosszúfülű-denevért (Plecotus auritus). Ugyanakkor nem valósult meg a kutatásom azon célja, hogy a gerecsei kereknyergű patkósdenevér (Rhinolophus euryale) maradványpopuláció egyedeinek előfordulását dokumentáljam. Fajgazdagságot, diverzitást és kiegyenlítettséget tekintve a legjelentősebb az erdei nyílt élőhely, a Halyagos-rét volt, míg ugyanezen jellemzők alapján a legrosszabb eredményt a városi Csónakázó-tó mutatta. Szezonális különbség leginkább a hangadások gyakoriságában szembetűnő: a nyári időszakban megnőtt az erdei vizes élőhelyeken az aktivitás, míg a Lengyel-barlang bejáratánál jelentősen visszaesett.