Feketefenyves állományok történeti és társulástani vizsgálata a Velencei-hegységben - Nagy Bálint (2015)
A Velencei-hegység erodálódott kopárterületein, és a mezőgazdaságilag nem hasznosítható területeken az 1960-70-es években nagyarányú erdőtelepítések folytak. Ezek fafajai főként a feketefenyő, és a cser voltak. A dolgozatban feldolgozom a katonai felmérések és az erdőtervi adatok alapján a hegység erdőterületének változását, kisebb tájtörténeti kitekintéssel. 29 erdőrészletben cönológiai felvételeket készítve a feketefenyves állományok társulási viszonyait vizsgálva teszek megállapításokat a fenyvesek lombos állományokká való átalakulásának folyamata kapcsán. Az eredmények szerint a nagyarányú erdőirtások már az 1. katonai felmérés előtt megtörténtek, és az erdőterület egészen az erdőtelepítésekig csak kismértékben csökkent. A cönológiai felvételek alapján a fenyvesek fajkészletét a tág tűrőképességű fajok adják, ám az átalakulás során már megjelennek a specialista, ezzel együtt melegigényesebb, főként szubmediterrán, pontus-mediterrán elterjedésű fajok.