A gímszarvas állománybecslésének lehetőségei – a szinkronszámlálás és a szelektív elvonás módszerének gyakorlati alkalmazása egy Somogy megyei vadászterület példáján - Csányi Erika (2017)
A gímszarvas (Cervus elaphus) állomány az elmúlt évtizedekben folyamatosan emelkedett, de megbízható mennyiségi adat az állomány nagyságára nem áll rendelkezésre. Magyarországon a vadgazdálkodókat folyamatos kritika, nyomás érte, éri a valós, vagy vélt gímszarvas állomány megnövekedése, illetve a világhírű magyar szarvas állomány min ségi romlása, az állomány elfiatalodása miatt. A becslési módszerek megbízhatatlanok, ezért az állományváltozás kiindulási alapjául venni ket, szakmailag rossz döntésekhez vezethet. Kutatási területem egy Somogy megyében lév , a Ő10-es tájegység részeként, különleges rendeltetésű 10.868 hektáros területen gazdálkodó vadásztársaság vadászterülete. Dolgozatomban bemutatom a gímszarvas állománybecslésének lehetséges módszereit, külön kiemelve az általam is használt szinkronszámlálás és szelektív elvonás módszerét és annak a kutatásban való használati metodikáját, mely során a vizsgálati területen Ő0 helyen végeztünk egyszerre számlálásokat február másodikától, november harmincadikáig, februárban 8, míg a többi hónapban 2-2 alkalommal. Eredményeimben ismertetem a gímszarvas állománybecslésének jelenlegi hazai gyakorlatát 1Őő vadászatra jogosult által kitöltött, általam szerkesztett kérd ív kiértékelésén keresztül. Az elvégzett szinkronszámlálás adatait (összesen 26 napon végzett számlálás, közel Ő2.000 adatát) statisztikai módszerekkel elemeztem és dolgoztam fel. A szelektív elvonás módszerét megpróbáltam a bikaállomány létszámának meghatározására alkalmazni sikertelenül, míg a tehén/ün és borjú állománybecslésére korlátos sikerekkel. Eredményeim tükrében 7 pontos javaslatot fogalmaztam meg a kutatás helyszínéül szolgáló vadgazdálkodó és általánosabban a tájegység vadgazdálkodói számára. The red deer (Cervus elaphus) population has demonstrated a continuous growth in the recent decades throughout Europe, yet still reliable quantitative data of this population growth is not readily available. In Hungary, game management areas have been pressurized to provide this information. Additionally, management areas are expected to provide data for the quality deterioration of the world-famous Hungarian deer population. Current estimation methods are under-developed and therefore unreliable, resulting in a less than stable foundation for any population estimates. This study focused on a hunting territory of 11,868 hectares, which forms part of the Geographical Unit No. 410 in Somogy County. The aims of this study are to present the application and reliability of estimation methods for red deer populations. The study emphasizes two direct methods, static census and change in ratio counts. For the purpose of this study, 40 static census locations were established and monitored from the 2nd February to the 30th November 2017. Cull information has been recorded rigorously in this hunting territory for a number of years and together with the static census counts was used to determine the change in ratio counts. The result of which was found to be inaccurate for determining the size of the stag population, yet provided partially accurate estimations for the hind, roe and calf populations. Current estimation practices, opinions on legal estimation obligations, available funding for counts and other applicable information on Hungarian hunting territories was determined using a questionnaire sent to 145 hunting units across the country. As a result, 7 key recommendations can be made, particularly to the specific hunting territory, with regards to population estimations of red deer.