ABS szenzor jeladó tárcsa működést befolyásoló zavaró tényezők, BPW-Hungária Kft. - Kelemen József (2015)
A szakdolgozat témámban igyekeztem fényt deríteni a jeladó tárcsa működését befolyásoló zavaró tényezőkre. Egyszerű mechanikai méréseket végeztem digitális tolómérővel és digitális mikroszkóppal. A mérések eredményét összehasonlítottam a WABCO szenzorgyártó cég előírásaival. A foghézag rádiuszai a rajzon előírt R0,3 mm helyett R0,8 mm-esek. A fogszélesség az előírt minimumot teljesíti (7mm), de a nagy rádiuszok miatt ez csak a perforáció közepén mérhető. A foghézagok több helyen sorjásak, ami nem felel meg sem a műszaki rajz, sem a WABCO előírásainak. A kitöltési tényező (foghézag és fogosztás hányadosa) tűrésen belül volt. Tanulmányoztam a szenzor felépítését, működését. A szenzor vasmagja, ahol a mágneses erővonalak kilépnek 2,36 mm átmérőjű, tehát lényeges hogy a foghézagok a minimálisan előírt 2 mm-nél nagyobbak legyenek, ezáltal meg tudják szakítani a mágneses teret. Terveztem és készítettem egy készüléket, amivel működés közben is tudom vizsgálni a gerjesztőgyűrűt és a szenzort. A legnagyobb kihívást a tárcsa elkészítése jelentette, aminek az ütését igyekeztem minimális szinten tartani, mert ez a mérési eredményeket tévessé tette volna. Ezeknél a méréseknél mérőórát és oszcilloszkópot használtam. Először a fordulatszám-feszültség viszonyát vizsgáltam mindkét típuson. A feszültség értékeket rendben találtam. A következő mérésnél a szenzor pozícióját toltam el sugár irányba ±2 mm-rel. A feszültség csak kis mértékben csökkent, ezért megállapítható, hogy a radiális pozícióra nem érzékeny a szenzor és a minimálisnak mért 7 mm széles foghézag az R0,8 mm-es rádiusszal nem kritikus paraméter. Az általam vizsgált gerjesztő gyűrűknél az axiális ütésben találtam olyan eltérést, ami a WABCO előírásainak nem felel meg. Ezt az oszcilloszkópos mérések is alátámasztják, hogy a 0,22 mm-es axiális ütés már okozhat olyan mértékű amplitúdó változást, amit a teszt berendezés hibásnak jelezhet. Az amplitúdó ingadozás okának megállapítására a gerjesztőgyűrűt befogtam esztergapad főorsójába és leszabályoztam az ütést 0.22-ről 0,02 mm-re. Az amplitúdó ingadozás megszűnt.   A következő méréseknél egyéb zavaró tényezők hatását vizsgáltam. • Lemezt helyeztem a gerjesztő gyűrű mögé, ezzel csökkentve a fogmagasságot. • Állandó mágnest tettem a gerjesztő gyűrű belső oldalára. • Kitöltési tényezőt megváltoztattam a foghézagok nagyobbra reszelésével, de még a tűréshatáron belül. Ezek a változtatások nem okoztak jelentős amplitúdó változást. Vizsgálataim során arra a következtetésre jutottam, hogy az axiális irányú ütésnek van legnagyobb hatása a keletkező jel amplitúdójára, a gerjesztő gyűrűknél ezt a paramétert kellene szűkebb tűrésmezőbe szorítani.