A képalkotó vizsgálatok menedzsmentje az alapellátásban - Tárnoki Dávid László (2017)
Országunkban több mint 6000 háziorvosi praxis működik. A háziorvos és házi gyermek-orvos jogosult alapellátásra, a háziorvosok működését a Nemzeti Egészségbiztosítási Alapkezelő (NEAK, korábbi OEP) finanszírozza, praxisonként fejkvóta alapú elszámolással. A 217/1997. (XII. 1.) Korm. rendelet értelmében képalkotó diagnosztikai ellátás nem végezhető beutaló nélkül, melyet a háziorvosok adhatnak ki a betegnek. A háziorvos-ok pácienseiket ultrahang, mammográfia illetve röntgen vizsgálatra beutalóval küldhetik a helyi szakrendelőbe vagy kórházba. A várakozási idő helyenként változó, hosszú várakozási idő esetén a páciens eldöntheti, hogy kivárja a közfinanszírozott ellátást, vagy pedig magán szolgáltatóhoz fordul, ahol általában néhány napon / pár héten belül sorra kerülhet. Dolgozatomban 29 kérdésből álló kérdőívet töltettem ki háziorvosi praxisokban dolgozó szakorvosokkal, rezidensekkel és asszisztensekkel abból a célból, hogy feltérképezzem véleményüket a képalkotó vizsgálatokra való beutalási renddel és a képalkotó vizsgálatokkal kapcsolatosan. Kíváncsi voltam, vajon mennyi a várakozási idő képalkotó vizsgálatokra? Mi a magán radiológiai szféra szerepe? Milyen a kapcsolatuk a háziorvos-oknak a radiológusokkal? Szívesen végeznének ultrahangot? Az anonim kérdőívet 19, többségében fővárosban élő fő töltötte ki. Az eredmények szerint a napi betegellátás során a betegek kb. 10-15%-a kap beutalót képalkotó vizsgálatokra, melyek során gyakran kérnek ajánlást a páciensek magán szolgáltatóra az állami rendszerben lévő hosszú várakozási idő miatt. A kitöltő háziorvosok örülnének, ha közvetlenül CT-re vagy MR-re is küldhetnének beteget, valamint ha a képarchiváló (PACS, HIS, RIS) rendszerekhez is hozzáférhetőséget kaphatnának. Lenne igény egy ultrahangos képzésre és licenszre a háziorvosok körében, mellyel gyorsabb diagnózis, várakozási idő csökkenése és a radiológiai osztályok terheltségének csökkenése járna. Az egészségbiztosítási rendszerünkben a radiológiai osztályok fenntartási költségeiket ambuláns pontokból kell „kitermelniük”. A teljesítmény volumen korlát (TVK) keretet szab az elvégezhető radiológiai vizsgálatokra. Készülékeink több radiológiai centrumban elöregedettek, humán erőforrást illetően mind a radiológiai, mind a családorvosi szakma szakember hiányban és elöregedésben is szenved. A fiatal, jól kereső emberek kétharmada veszi igénybe leggyakrabban a magán egészségügyi radiológiai szolgáltatásokat. Főként az ultrahang vizsgálatra van a legnagyobb igény. Az árak vizsgálatoktól és régióktól függően tízezer forinttól százezer forint között mozognak. Több külföldi országban az alapellátás részeként háziorvos is végezhet ultrahang vizsgálatokat licensz megszerzését követően, melyet az okkult betegségek felismerésében és szűrővizsgálat részeként alkalmazhatnak. Hazánkban ilyen licensz nem elérhető. Véleményem szerint a jelenlegi rendszer változtatására van szükség: a TVK korlát megszüntetésével, a magán finanszírozott vizsgálatok közfinanszírozott ellátás utáni integrálásával, a beutalási rend megváltoztatásával, valamint a kapacitások növelésével.