A közösségi szolgálat gazdasági és empirikus vizsgálata a Vas megyében tanuló középiskolások körében 2011 és 2016 között - Zoller Babett Szilvia (2017)
Minden társadalmat minősít az, hogyan bánik a gyermekekkel, az idősekkel és az elesettekkel, illetve a kiszolgáltatottakkal. Ezért az államnak arra kell törekednie, hogy a saját hatáskörén túl a társadalom tagjait is felkészítse és bevonja azokba a folyamatokba, melyek elősegítik a felzárkózást, megszüntetik a kirekesztettséget és növelik a társadalmi kohéziót. Erre irányuló törekvés a középiskolás korosztály tekintetében az iskolai közösségi szolgálat, mely egy szervezett keretek között végzett tevékenység, amely a helyi közösség érdekeit szolgálja, miközben biztosítja a résztvevők személyes fejlődését és tanulását is. Magyarországon ez egy újszerű kezdeményezés, melynek lényege, hogy 2016. január 1. után érettségire jelentkező diákoknak 50 órás közösségi szolgálatot kell teljesíteni meghatározott területeken. Ez a ténykedés sok adminisztrációt igényel mind az iskolák, mind a pedagógusok, mind a fogadó szervezetek részéről. Ezt a terhet könnyíti meg megyei szinten a Vasi Diák Közösségi Szolgálat iroda, aki közvetítő szerepet vállal az érintett iskolák és a fogadó intézmények között, illetve átvállalta az iskolák adminisztrációs terheit ezen területen. Dolgozatomban vizsgáltam a diákok intézményválasztását, az ott elvégzett feladatok időintervallumát. Kérdőíves felmérésem a fogadó szervezetekhez irányult az irodával való együttműködésük eredményéről illetve a diákok által elvégzett feladatok tapasztalatairól. Az iroda adataiból készített elemzésemből kiderül, hogy a diákok egy része szívesen fogadta ezt a feladatot, kipróbálta magát több területen és akár még túl is teljesítették az előírt penzumot, míg mások éppen határidőre csak a szükséges kötelezettségüknek tettek eleget. A fogadó szervezetek véleményét kérdőíves felmérés formájában monitoroztam, akik szerint a diákok többnyire felkészültek és a tevékenység során hatékonyak, ugyanakkor a legtöbb esetben szükség van egy mentor részéről folyamatos irányításra, így erőforrást is von el a szervezettől. A program hosszú távú hatása még nem mérhető, ám a külföldi tapasztalatok szerint hozzájárul ahhoz, hogy az érintett fiatalok magas érzelmi intelligenciával rendelkező felelősségteljes állampolgárokká váljanak, akik szolidáris magatartást mutatnak a rászorulókkal és hátrányos helyzetű társaikkal szemben.