A 2002-es argentin államcsőd és a válságból való kilábalás - Fődi Emese (2015)
A dolgozat célkitűzése, hogy megválaszolja, miért következett be államcsőd Argentínában a 2000-es évek elején. Az argentin pénzügyi válság egy hosszabb folyamat eredménye, amely a tetőfokot 2001-ben érte el. A csődöt kiváltó ok a konvertibilitási törvény volt, amelyet 1991-ben vezettek be. A dollár 1:1-es átváltásának következtében az argentin termékek megdrágultak a világpiacokon. A kötött árfolyamrendszer miatt a jegybank nem tudott leértékelni, ezért a kormánynak külföldi hiteleket kellett felvennie. A konvertibilitási törvényre a magas inf-láció letörése céljából volt szükség. 2001-2002-re az argentin kormány nem tudta kezelni az államadósságot és csődöt jelentett. A válsághoz egyéb tényezők is hozzájárultak. A gyarmati múlt és periféria szerepkör a világkereskedelemben szintén nem segített az előrejutásban. A II. világháború után a fej-lett országok fejlesztési segélyekkel próbáltak segíteni, de ez nem vezetett eredményre. Létrejött egy modern szektor a tradicionális szektor mellett. A két szektor között nem volt kapcsolat, ami a gazdaság és társadalom megosztottságához vezetett. A katonai diktatúrák után a gazdaság helyzete nem javult, sőt a ’80-as években bekövetkezett 2 hiperinflációs periódus is. Az államcsőd okainak bemutatásán kívül a szakdolgozat másik célja, hogy áttekin-tést nyújtson a válságintézkedésekről. Az argentin kormánynak nagy erőfeszítéseket kel-lett tennie az összeomlásból való kilábaláshoz. Fel kellett adni a kötött árfolyamrendszert és tárgyalásokat kezdeni az IMF-el az adósságkezelésről. A legfontosabb megállapítás az argentin válságról: az összeomlás okai összetettek. Közvetlenül a konvertibilitási törvény okolható érte, de ez egy reakció volt a ’80-as évek végi hiperinflációra. Összefoglalva, az államcsőd nem következett volna be, ha a kormány időben feladja a konvertibilitási törvényt. Viszont a válság elkerülhetetlen volt a magas infláció és államadósság miatt, de talán nem lett volna ennyire súlyos.